![](https://static-cdn.esmg.se/fm/files/3/images/2024-06/lov-profny.jpg)
Halva den damallsvenska säsongen är spelad.
Nu väntar ett längre uppehåll för lagen, för vissa mer efterlängtad än för andra.
FotbollDirekts Lovina Stafhammar går igenom skrällar, floppar, överraskningar och mycket mer från vårsäsongen.
Överraskningen Djurgården
Vårsäsongens stora överraskning är Djurgården. De var på förhand svåra att tippa efter fjolårets tolfteplats – men att det skulle gå så här bra för Stockholmslaget trodde nog ingen. Jag skulle säga att framgången beror mycket på den starka backlinjen bestående av framförallt Matilda Plan, Beata Kollmats och Alexandra Lobanova.
Men det finns ytterligare två spelare som har utmärkt sig, båda mittfältare.
Sessy Åsland, den norske starka mittfältaren som gjort en hel del mål och varit en riktig blockare på mittfältet, och Shinomi Koyama. Japanskan är en teknisk spelare som driver boll och är en enorm tillgång för laget.
Djurgården har som mål att tillhöra toppen. Det finns lite jobb kvar att göra men de är på en riktigt god väg. Jag är imponerad och hoppas att även hösten kommer gå lika bra. Stockholmsklubben har dessutom kryddat truppen med två stora nyförvärv som kommer att förändra damallsvenskan: Pauline Hammarlund och Mimmi Larsson.
“Skräll” – FC Rosengård
Kan man kalla det skräll? Egentligen inte för vi vet vad FC Rosengård kan spela för fotboll. Förra årets floppsäsong gjorde att förväntningarna på Skånelaget var låga. Det fanns i alla fall inga förväntningar på att de skulle vara oslagbara och helt överlägsna.
Det finns inget annat lag som håller samma höga nivå i år. 15 av 15 segrar, många mål och en målskillnad på 65 mål!
Backar som Rebecca Knaak, Gudrún Arnardóttir och Jessica Wik har både hålla nollor och skrivit in sig i målprotokollet om och om igen. I nästan varje match har Rosengård haft lekstuga och fått fotboll att se så enkelt ut.
Vi kan redan nu konstatera att guldet i princip är klart, och formen kommer att hålla även i höst. Man vet aldrig vilka spelare som lämnar, men då kommer nog minst lika bra spelare in som ersättare.
Hur håller sig de regerande mästarna?
Hammarby, som vann damallsvenskan efter en rysare till final förra året, ligger just nu trea i serien. Det är inte alltid en fin fotboll från Stockholmslaget, och många har tvivlat på formen. Problemen har varit många; dueller har förlorats, slarv i passningsspelet och ingen självklar anfallare på topp.
Hammarby hade en okej start med flera segrar, men en hel del nya spelare och en ny tränare märktes och svackan kom tidigare än beräknat. Tre raka förluster, och tuffa sådana. Efter det så har Hammarby brutit ihop och kommit igen. Fem raka segrar, fem hållna nollor.
För Hammarby kan det nog en hel del hända i transferfönstret. Bajen kommer behöva stärka upp inför Champions League-spel i höst, men man kommer troligtvis förlora någon eller några spelare. En tredjeplats är kanske inte det supportrarna förväntade sig men i skrivande stund har Hammarby en match mindre spelad än både Häcken och Rosengård. Att ta ikapp 12 poäng på Rosengård känns dock nästintill omöjligt.
Säsongens flopp
Många lag har floppat under våren. Linköping, Piteå, Vittsjö och Trelleborg har alla varit stora besvikelser. Men jag tycker ändå att Piteå IF är vårens största flopp. Förra årets fjärde plats låg i bakhuvudet och Piteå var en toppmotståndare, men det har inte alls gått för Piteå i år.
Vad är det egentligen som inte stämmer? Kanske kan det vara tappet av mittfältaren och den viktiga kuggen Fanny Andersson, som bröt med Piteå för en flytt till IFK Norrköping. Jag tror bara att Piteå har en tuff säsong, precis som Rosengård hade förra året. Det är mycket som inte stämmer och kanske är det dags att se till att nya hungriga spelare kommer in och kanske till och med börja titta på förändringar i ledarstaben.
Samtidigt finns det ett stort utropstecken när det gäller Norrlandslaget. Cupfinalen på Bravida Arena. När det gällde och man hade ett guld att vinna, då hittade man tillbaka. Ett oerhört starkt Piteå som försvarade med allt man hade och som tillslut kunde vinna guldet, tack vare Emma Viklunds avgörande på straff. Men efter den glädjen har inget stämt för laget.
Vårens spelare - målvakterna
Målvakterna har återigen varit murar och denna säsong har det pratats en del om målvakter. Damallsvenskan har en hel del bra målvakter som gjort matchvinnande räddningar. Eartha Cumings blir väl den bästa med totalt åtta hållna nollor, men hon har varken haft så mycket skott mot sig och har haft en mur till backlinje. Trots det får hon ändå klassas som den bästa just nu.
Men det finns många andra som också ska hyllas. Djurgårdens lån Katelin Talbert, som återvänt till West Ham efter succén med Djurgården. Vi har även Moa Edrud, som fick spela en handfull matcher efter att Anna Tamminen skadade sig. Förra årets MVP Tamminen har nu spelat fem raka matcher för Hammarby och hållit fem raka nollor. Nu börjar man känna igen henne igen efter den tuffa försäsongen.
Häckens Jennifer Falk har också haft en fin säsong. Landslagskeepern har släppt in fler mål än förra året men backlinjen har haft en del skadebekymmer. Falk har många gånger räddat sitt Häcken genom sina otroliga räddningar och som den ledare hon är mellan stolparna.
Men det finns en målvakt som har haft mest att göra; Somea Polozen. Trots allt hon har släppt in vill jag ändå hylla henne. Hon lämnade trygga Rosengården och gick från skuggan bakom Cumings till att få spela varje match och utvecklas i nykomlingen Trelleborg.
Vårsäsongens elva
Eartha Cumings (FC Rosengård).
Rebecca Knaak (FC Rosengård), Matilda Plan (Djurgårdens IF), Gudrún Arnardóttir (FC Rosengård).
Sessy Åsland (Djurgårdens IF), Alice Bergström (BK Häcken), Smilla Vallotto (Hammarby IF), Katla Tryggvadóttir (Kristianstads DFF).
Olivia Holdt (FC Rosengård), Ellen Wangerheim (Hammarby IF), Felicia Schröder (BK Häcken).